V temném dávnověku.
Země byla znesvářená a bez krále.
Z těch zapomenutých staletí vzešla legenda...
O kouzelníku Merlinovi,
O zrodu krále,
A o mocném meči jménem...
Uthere!
Merline!
Uthere.
Merline, já jsem ten nejsilnější.
Já jsem ten pravý.
Chci meč! Slíbils mi meč!
Máš ho mít, ale budeš jím léčit, ne ničit.
Zítra
bude příměří. Sejdeme se u řeky.
Řeči! Řeči jsou pro zamilované, Merline.
Abych se stal králem, potřebuji meč.
Ukaž jim meč.
Pohleďte na meč mocných.
Excalibur.
Ukován, když svět byl ještě mladý
a ptáci, zvířata i rostliny
byly s člověkem jedno
a smrt byla jen snem.
Ted' to řekni.
Jedna země, jeden král!
Dám zemi mír, Cornwalle.
Lorde Uthere, když se vzdám meči mocných,
čeho se vzdáš ty?
Já a vzdát se?
On dal svůj díl. Ted' je řada na tobě.
Země odtud až k moři bude tvoje,
budeš-li hájit zájmy krále.
Ujednáno!
Správně.
Králi Uthere, zvu tě na hostinu. Do mého hradu.
Má žena nám zatančí.
Igrayne, tančí!
I když jsi král, Uthere,
žádná tvá královna se jí nevyrovná.
Musím ji mít.
Zbláznil ses? Jste spojenci.
Musím ji mít.
A riskovat všechno, cos vyhrál?
Král Uther.
Můj hrad nikdy nedobudeš
a lgrayne nikdy nedostaneš!
Merline! Kde jsi?
- Našel jsi ho? - Nenašel.
Určitě je tady.
Skrývá se.
Kdes byl?
Chodím světem od počátku časů.
Někdy dávám, jindy beru.
A sám rozhodují, co a kdy.
- Musíš mi pomoct, Merline! - Musím?
Jsem tvůj král.
Ted' mě voláš zpět, když je mé příměří v troskách.
Léta práce přišla ve chvíli vniveč a to všechno pro chtíč.
Pro Igrayne.
Jednu noc s ní.
Nerozumíš tomu. Nejsi člověk.
Použij kouzla!
Wayne.
Dej své královské slovo,
že splníš, co si budu přát.
Udělám všechno.
To přísahám na Excalibur.
Co vzejde z tvého chtíče, bude mé.
Přísahej.
Přísahám!
Vzdávají se. Je konec.
Ještě ne.
Až padne tma, vyrazíme za nimi a zničíme je.
Zdálo se mi o Drakovi.
Probudil jsem ho.
Rozhlédni se, všude kolem je Dračí dech.
Vylákali jsme ho z hradu.
Vévoda pronásleduje tvé muže.
Podívej.
Správně.
Na koně!
Proměním tě do podoby vévody.
Igrayne si bude myslet, že se vrátil její manžel.
Ale co útesy a moře?
Tvůj chtíč tě ponese.
Poletíš na Dračím dechu.
Jeď!
Vezmi na sebe podobu vévody.
Proměň se!
Bud' jím!
Teď!
Správně.
To je vévoda.
Vévoda se vrátil. Otevřete bránu.
At' je kůň připravený. Vyrazím před úsvitem.
Najděte krále! Najděte Uthera!
Uthere?
Uthere, vylez a bojuj.
Přepadli nás. Je tu Cornwall.
Tatínek je mrtvý.
Pšt, Morgano.
Tatínek, tatínek je mrtvý.
Podívej.
Vždyť je tady.
Byl to jenom sen, holčičko.
Pojď, Igrayne.
Spinkej.
Můj pane.
Přítomnost zrodila budoucnost.
Je rozhodnuto.
Kdy? Kde?
V Utherově táboře, paní,
hned po setmění.
To není možné.
Byl se mnou
ve svém loži celou noc.
Co s námi bude?
Lord Uther, paní,
ten rozhodne.
Ach, Morgano.
Král.
Počkat!
Ven!
- Co je to, paní? - Chlapec, pane.
- Pošlete tu holku pryč. - Je jen dítě.
- Ven! - Jdi, Morgano.
Dívá se na mě očima svého otce.
Je můj nebo jeho?
Nějaký muž ke mně přišel,
pomiloval mě
a zplodil toto dítě.
Myslela jsem, že je to můj manžel,
ale ten už byl mrtvý.
Dosud jsem lidi uměl jen zabíjet.
Ted' se naučím je milovat.
Jsem unaven bojem.
Zůstanu s ním
a s jeho matkou.
Má hlad.
Merline, přicházíš nevolán
a skrýváš se, když tě potřebuji.
Spal jsem celých devět úplňků.
Co jsem pro tebe udělal, nebylo snadné.
Ted' za to musíš zaplatit.
To dítě je moje.
Přísahal jsi.
Byla to unáhlená slova, Merline.
Tohle je z masa a kostí.
Uthere, je to pravda?
Nedovol mu vzít mi mé dítě.
Přísahal jsem, Igrayne.
Uzavřel jsem s Merlinem smlouvu.
Tos byl ty!
Tys přišel tu noc.
TY jsi jeho otcem!
To není nic pro tebe, Uthere,
teplo domácího krbu, žena a dítě.
Mám snad jen zabíjet a vládnout?
Možná ani to ne.
Tvá slova jsou tvrdá jako ocel.
Zradil jsi vévodu, vzal jsi mu ženu,
vzal jsi mu hrad a nikdo ti nevěří.
Nejsi ten pravý, Uthere.
Dej mi to dítě.
Postarám se o ně.
Ne!
Proč?
Vem si ho.
Vem si to prokleté dítě.
Ne!
Proč dítě?
Ne! Zastav ho!
Správně.
Spinkej.
Zastav ho!
Přiveď ho zpět!
Ty jsi teď jeho matkou i otcem, Merline?
Merline!
Kde jsi?
Merline!
Chci svého syna.
Král Uther. Vpřed!
Léčka!
Pomoz mi, Ulfiusi.
Králův strážce! Pozor!
Král padl do léčky!
Excalibur!
Meč!
Králův meč!
Merline, kde jsi?
Zavolej Draka,
at' nás schová
v mlze svého dechu.
Merline, kde jsi?
Nikdo ten meč nedostane.
Nikdo Excalibur nezíská
jen já.
Uthere.
Kdo vytáhne meč z kamene, ten bude králem.
Artuši,
ty Jsi ten pravý.
Pamatujte, synové, na moje slova.
Na tyhle rytíře loupežníky nehleďte.
Ty, Kayi, bud' statečný, čestný a milosrdný,
jak se na rytíře sluší.
A ty, Artuši, bud' skromný, věrný
a pomáhej bratrovi hájit dobré jméno Morvenů.
Vzpomínám na své první klání.
Ve skutečnosti to není tak hrozné, jak se zdá.
Camelyard! Camelyard!
Bože, sešli nám pravého krále.
Jsme nehodní,
ale země krvácí a lid trpí.
Jsme hříšní, ale v tento velikonoční den,
kdy Kristus vstal z mrtvých, at' rytíř,
který zvítězí v klání,
dojde milosti, vytáhne meč a stane se králem.
Mé je právo zvítězit,
ve jménu mé krve
dej mi sílu a moc.
Nechť se připraví všichni rytíři,
kteří se chtějí utkat o právo vytáhnout meč
z kamene.
Artuši, kde je Kayův meč?
Dobrý panoš nezapomíná meč svého rytíře.
Zůstal ve stanu, otče.
Tedy pospěš a přines ho.
Ukradli ho!
Podívám se po něm.
Pospěš, ať nepropásneš svou šanci.
Tvůj meč ukradli, aleje tu Excalibur.
Kayi?
Tys vyprostil Excalibur z kamene?
Ano.
Vlastně ne. To Artuš.
Meč!
Tys ho vyprostil, Artuši?
Ano, otče. Prosím za odpuštění.
Musíš ho tam vrátit.
A teď to zkus znovu, Artuši.
Počkat! Já, Uryens, to zkusím.
Ustup!
- Ať to zkusí ten kluk! - Ať to zkusí ten kluk!
Ať to zkusí ten kluk!
Pojď, Artuši. Neboj se.
Máme svého krále! Díky Bohu!
Vstaň, otče, prosím.
Byl jsem tvým synem dříve, než jsem se stal králem,
jsem-li králem.
Jsi král,
a navíc, nejsi můj syn
a já nejsem tvůj otec.
Nejsi můj otec?
Tedy Kay není můj bratr?
Kouzelník Merlin mi tě přinesl jako novorozeně
a chtěl, abych tě vychoval jako vlastního.
Nejdřív jsem ho poslechl ze strachu, ale pak
jsem si tě zamiloval.
A kdo je můj pravý otec?
To ti může říct jen Merlin.
A kdo je Merlin?
Já jsem Merlin.
Čí jsem tedy syn?
Jsi syn Uthera a lgrayne,
jsi král Artuš.
Merline!
Tebe známe. Co je to za triky?
Chce nám podstrčit kluka, který ani nezná vlastního otce.
To chcete krále bastarda?
Lorde Leondegranci, ty se k nám nepřipojíš?
Viděl jsem, co jsem viděl.
Ten chlapec vytáhl meč.
Je-li on tím vyvoleným,
potom bude králem.
Ne, nesouhlasím.
Meč je vysvobozen.
Jsi s námi, nebo proti nám?
Proti vám.
Merline!
Merline. Proč jsi mi to udělal?
Protože jsi zrozen k vládnutí.
Co to znamená?
Ty budeš zemí a země bude tebou.
Tvá selhání budou bolet zemi.
S tvými úspěchy bude vzkvétat.
- Proč? - Protože jsi král.
Ne!
Merline?
- Čeho se bojíš? - Nevím.
- Chceš vědět, co tam je? - Ano.
Drak.
Bytost takové síly,
že kdybys ji spatřil celou najednou,
sežehlo by tě to na prach.
- Kde je? - Je všude.
Je ve všem.
Jeho šupiny se lesknou v kůře stromů.
Jeho řev je slyšet ve větru.
A jeho rozeklaný jazyk je rychlý jako...
Jako blesk. Přesně tak.
Jak můžu...'?
Co mám...? Musím...?
Nedělej nic.
Uklidni se. Spi.
Odpočiň si v náručí Draka.
Sni.
Excalibur. Je také součástí Draka.
Ano.
Učíš se rychle.
To je dobře.
To se mi líbí.
Jaký byl můj otec?
Byl statečný a silný.
Byl skvělý rytíř.
A byl dobrý král?
Byl moc ukvapený.
Nenaučil se nahlížet do srdci druhých.
Ani do toho vlastního.
Měl jsi ho rád?
Dítěti snadno odpustíš pošetilost.
Merline, naučíš mě být moudrý a nebýt ukvapený?
Kam jdeš?
Co myslíš? Musíš přeci vládnout království.
Ale jak? Nevím jak.
Věděl jsi, jak vytáhnout meč z kamene.
- To bylo snadné. - Opravdu?
Já bych to byl nedokázal.
Nedokázal?
Ty jsi král, ne já.
Ale kde začít?
Co myslíš, že se dělo, když jsi utekl?
Sir Ector a Kay. Jistě na mě stále čekají.
Většina rytířů byla proti mně. Kromě Leondegrance z Camelyardu.
Ale stojí-li při mně, ostatní se obrátí proti němu.
Právě obléhají jeho hrad.
Potřebuji ho. Pomůžeme mu.
Přesně tak.
To přeci bylo také snadné.
Musíme se vrátit.
Správně.
Teď...
Tady je máš.
Tak jdi a ukaž jim.
Artuši, věděl jsem, že nás nezklameš.
Jen jdi.
Vybral jsem ti koně.
Všichni tady jsme ti oddaní. Co máme dělat?
Čekali jsme na tebe.
Všichni, kteří chtějí být rytíři,
následujte krále. Za mnou!
Kam? Kam jedeme?
K Leondegrancovi, jeho hrad je v obležení.
Guenevero, Schovej se.
Jsi poražen, Leondegranci.
Hák.
Provaz.
Dobře.
Správně.
A ted' na druhou stranu. Uryens útočí.
Vpřed!
Otče!
Vydrž! K bráně!
Vezmi si na starost rytíře ve vodním příkopu.
Já jdu k žebříku.
Otče, podívej.
To je ten mladý král.
Za tebou.
Přísahej mi věrnost a dám ti milost.
Potřebuji válečníky jako jsi ty.
Urozený rytíř má přísahat věrnost panošovi?
Nikdy!
Máš pravdu. Ještě nejsem rytíř.
Ty, Uryensi, mě pasuješ.
Potom, jako rytíř rytíři, ti budu moci nabídnout milost.
Co to má znamenat?
Co to je?
Do něj, Uryensi.
Ve jménu Boha, svatého Michala a svatého Jiří
ti dávám právo nosit zbraň a moc spravedlivě soudit.
Tuto povinnost budu oddaně plnit
jako rytíř a král.
To jsem ještě neviděl.
Vstaň, králi Artuši.
Jsem tvůj pokorný rytíř
a přísahám oddanost odvaze, jež koluje v tvých žilách
a je tak silná,
že musí pocházet od Uthera Pendragona.
Už o tobě nepochybuji.
- Ale moc to nebolelo, ne? - Ne.
Otci jsem rány zašívala mnohokrát.
Opatrně, at' se rána znovu neotevře.
Budeš muset odpočívat.
Jak dlouho?
Pár dní.
Ach, ne! Co se stalo?
Ty stehy.
To nic.
No tak. Tancujte.
Král se přeci musí oženit.
Asi ano.
Miluju ji. Kéž by byla mojí královnou.
Merline, dokážeš, aby mě milovala?
Podívej.
Kdysi jsem se vystavil Dračímu dechu,
aby jistý muž mohl spát se ženou.
Trvalo devět měsíců, než jsem se dal do pořádku,
a to jen pro bláznění lásky,
té šílené nemoci, co stíhá chudáka stejně jako krále.
Už nikdy!
Nikdy!
Tak koho si vezmu? Aspoň to mi řekni.
Co vidíš?
Gueneveru.
A drahého přítele, který tě zradí.
Guenevero.
Ty neposloucháš. Tvé srdce neposlouchá. Láska je slepá i hluchá.
Nejdřív se musíš postarat o zemi,
než začneš s miliskováním a pošetilostmi.
Tyhle jsem dělala pro tebe.
Jsou tam přísady, které tě vyléčí, ale ne moc rychle,
a které tě omámí, abys nemohl utéct.
Co v nich je?
Je to starý recept,
měkká, nezralá pšenice,
ochucená okvětními plátky růží.
Ostatní je tajemství.
Dívat se na koláč je jako dívat se do budoucnosti.
Dokud je neochutnáš, co o nich vlastně víš?
A pak je samozřejmě pozdě.
Je pozdě.
Přemohli jsme celé armády.
A teď jediný muž poráží všechny mé rytíře.
Je to silný protivník.
Je to tvrdý chlapík.
Půjdu sám.
Král se nesmí účastnit soubojů muže proti muži. Já jdu.
Ne, půjdu já.
Merline, co je to za rytíře?
Podívej.
Taková krása.
A rychlost.
Pamatuj si,
vždycky se najde něco chytřejšího než ty sám.
Ustup. Tohle je královská cesta
a rytíři, s nimiž jsi zkřížil zbraň, byli z královy družiny.
Čekám na samotného krále.
Jeho rytíři ještě potřebují výcvik.
Já jsem král a toto
je Excalibur,
meč králů od počátku věků.
Kdo jsi? Co tu hledáš?
Jsem Lancelot z Jezera, z kraje za mořem.
A hledám krále, kterého by byl můj meč hoden.
To je chvástání. Chybí ti rytířská pokora.
Ne chvástání, ale kletba.
Ještě jsem nenalezl nikoho, kdo by se mi vyrovnal.
Ustup!
Neustoupím. Musíš se podvolit,
nebo prokázat svou cenu ve zkoušce zbraní před zrakem našeho Pána.
Kéž mi tedy dá sílu tě srazit z koně
a poslat tě jednou ranou zpět za moře.
Tedy pojď na mou stranu.
Bojuješ udatně, pane. Navrhuji druhé kolo.
Ano. Druhé kolo.
Meč!
Vzdej se, pane.
- Jsem ve výhodě. - Nevzdám.
Bojuj na koni či pěší, ale bojuj. Tvá uhýbavost mě uráží.
Nechtěl bych tě zranit.
Tvá zloba tě zaslepuje.
Pane, bojuješ na života na smrt s rytířem, který není tvým nepřítelem.
Jen pro kus cesty, který lze snadno obejít.
Budiž, třeba na smrt.
Excalibure,
vyzývám
tvou sílu.
Merline, co jsem to udělal?
Zlomil jsi
nezlomitelné.
Zlomil jsi naději.
Má pýcha ho zlomila.
Má zloba ho zlomila.
Tento skvělý rytíř,
který bojoval spravedlivě a čestně, měl vyhrát.
Zneužil jsem Excalibur, abych odvrátil porážku.
A navždy jsem ztratil starobylý meč otců,
jehož síla měla sjednotit všechen lid
a ne sloužit marnivosti jediného muže.
Nejsem nic.
Jezerní paní.
Vezmi si ho!
Je to pravda?
Vezmi si ho! Rychle!
Díky Bohu, ty žiješ.
Já, nejlepší rytíř světa, jsem poražen!
Jaký to velký den!
Neboť mé hledání je u konce, můj králi.
Budu bojovat pro tebe.
Ale tvůj život a tvá země je jinde.
Vzdal jsem se hradu i země.
Zde je mé panství
v této kovové kůži.
A vše, co mi patří, nabízím tobě:
svaly, kosti, krev a srdce, které je pohání.
A že je to nějaké srdce.
Sire Lancelote, bojuj pro mě.
Zabili jsme je do jednoho! Spálili jsme jim lodě!
Lancelote, jak bylo na severu?
Pár jsme jich ušetřili, aby mohli vyprávět ostatním.
- A ty, Uryensi? - Vítězství!
Lote, a ty?
Zahnali jsme útočníky zpět do moře.
- Gawaine, a ty? - Východ je zase náš.
Západ je volný a jde s námi.
Je po válce!
Jedna země, jeden král!
Mír!
UStUpte!
Mlčte!
Utište se!
Správně.
Pamatujte si tento okamžik.
Važte si ho.
Těšte se tou radostí.
Velkou radostí.
Zapamatujte si ji navždy,
ona vás spojuje.
Jste spojeni vjedno, pod hvězdami.
Zapamatujte si dobře tuto noc
a toto vítězství,
abyste i po letech mohli říct:
"Byl jsem tam v tu noc s Artušem, s králem Artušem."
Protože zapomnění nosí lidstvu zkázu.
Merline, tvá moudrost nás semkla v tento kruh.
Od nynějška, na památku této noci,
se budeme scházet v kruhu
a sdílet vyprávění o spravedlivých a udatných činech.
Postavím kulatý stůl,
u kterého se budeme scházet.
A kolem stolu sál.
A kolem sálu hrad.
A ožením se.
A země bude mít dědice pro Excalibur.
Rytíři Kulatého stolu.
Je tu sir Lancelot.
Lancelote, vítej.
Dnes je velký den.
Vše je připraveno. Vyrazíme za úsvitu.
Guenevero,
to je Artušův nejudatnější rytíř, který tě doprovodí ke králi.
Chtějí, abych se tě zeptala, zda
by některá z nich mohla získat tvé srdce.
Jsem Válečník.
Oddaný Poslání.
Ale jistě někde existuje žena, na kterou si myslíš.
Existuje.
Kdo je to?
No tak, řekni mi to.
Ty.
Ty žertuješ.
Vždycky tě budu milovat.
Budu tě milovat jako královnu
a ženu svého nejlepšího přítele
a dokud budeš žít,
nebudu milovat jinou.
Ve jménu krve Ježíše Krista
vás spojují svazkem manželským.
Muž k ženě.
Král ke královně.
Artuš k Gueneveře.
Znáš mě, lorde Merline?
Morgana z Cornwallu.
Máš oči svého otce.
Pamatuji si tě.
Když se narodil můj bratr Artuš, odnesl sis ho.
A ty dnes odcházíš z jeho svatby.
Protože jsem bytost jako ty.
Který kámen hoří?
Síra. Míchá se se rtutí.
Co je to za kořen?
Mandragora.
Výtažek z ní prodlužuje akt lásky.
A pokud je ho příliš?
Bolest a smrt.
Správně.
Něco z našeho řemesla znáš.
Máš dar vidění?
Vidíš do budoucnosti?
Někdy se mi zdá o věcech, které se pak stanou.
Tedy se podívej.
Co vidíš?
Co bude?
Vidím hrad ze stříbra a zlata.
Tamhle.
O tom ví každý.
Budeš muset dokázat víc.
Je to osamělý život.
Život Věštce.
Když víš příliš mnoho o
lacrimae mundi,
slzách světa.
Ale co síla, co moc? Co štěstí?
Okamžiky. Prchavé okamžiky.
Ulehčím tvé samotě.
Dovol, abych ti pomáhala. Uč mě.
Naše časy jsou pryč.
Jediný Bůh vytlačuje mnohé bohy.
Duchové lesů a pramenů
umlkají.
Už je to tak.
Nastává čas člověka.
Utíkej domů k mamince, hochu.
Vezmi mě s sebou.
Chci být rytířem.
Budu ti shánět jídlo.
Chutnal ti ten králík?
Víš, co to znamená sloužit rytíři, který slouží králi?
Vyskoč nahoru.
Poběžím.
Poslyš, hochu,
je to přes dvacet dní cesty.
Dvacet dní! Svět není tak velký.
Co je to?
Kamelot, králův hrad.
- Jízdo! - Lancelote, vítej.
Zdravím tě, Lote.
Zdravím, Lancelote. Rád tě vidím.
Kayi, vycvičíte mi z toho kluka panoše?
Kde vezmu brnění a meč?
Tvou zbrojí budou kuchyňské nože a hrnce.
Do kuchyně.
Podívej!
Zdržíš se?
Je setkání Kulatého stolu.
Ne. Nemohu.
Promiň, dědo.
Co tu děláš? Tady není místo pro starce.
Já to tu postavil, hlupáku.
- Sám? - Ano, a nejspíš pro takové, jako jsi ty.
Tak to mi řekneš, kde je tu kuchyně.
Jdi po čichu.
To se mi zdá.
To se mi snad zdá.
Klid' se odtud, hochu.
Lancelot opět nepřišel.
Ale jeho pohár musíme naplnit na důkaz naší lásky k němu.
Podívej se na Gueneveru.
Pamatuj, co jsem ti o nich říkala.
Nespouštíš mě z očí, Merline.
Nemůže si mě získat krása?
Nemůže si tě získat láska?
Možná tě souží, cos dosud nepoznal.
Možná tebe sžírá, co nemůžeš mít.
Nemůžu? Vždyť jsi to slíbil.
Tvá tajemství. Slíbils mi ukázat všechno.
Už jsem ti ukázal až příliš.
Merline.
Jsi rádcem krále nebo jeho sestry?
K tvým službám, pane.
Tedy mi řekni toto.
Již léta vládne v zemi mír.
Obilí je dostatek a nikdo nestrádá.
Každému z mých poddaných se dostává štěstí a spravedlnosti.
Řekni, Merline, porazili jsme zlo?
Zdá se, že ano.
Dobro a zlo jdou vždy ruku v ruce.
Kde se tedy v mém království skrývá zlo?
Vždy tam,
kde je nejméně čekáš.
Vždy.
Já vím kde.
Kde, sire Gawaine?
To nemohu říct.
Mluv upřímně. Jsme u Kulatého stolu.
Kde je to zlo?
Je z nás nejlepší a nejstatečnější.
Tak proč tu nikdy není?
Bez Lancelota tento Stůl nemá smysl.
Je tu někdo, kdo by ho nepokládal za boha?
A teď ho od nás vypudí ženský chtíč?
V nečinnosti, již přináší mír, zřejmě pomluva rozsévá své zlo.
Odpustím ti tvá
unáhlená slova.
Tady.
Napij se z Lancelotova poháru, at' jsi tak dobrý jako on.
Opovažuješ se obvinit královnu, Gawaine?
Ano!
Jsem nevinná.
Kdybych nebyl král, žádal bych za ta slova tvou smrt.
- Nebudeš za mě bojovat? - Nemohu.
Jsem tvůj král a musím být tvým soudcem.
Lancelot bude bojovat.
Obvinění se týká i jeho.
Vyhlašuji,
že za úsvitu ode dneška za dva dny
se protivníci střetnou a pravda vyjde najevo.
Neboť podle božího zákona
v souboji nemůže zvítězit rytíř falešný
nad čestným.
Vás dva miluji nejvíc ze všech.
- Tak proč za mě nebojuješ? - Zákon!
Mé zákony musí platit pro každého, jinak to nejsou zákony.
- Jsi můj manžel. - Především jsem král.
- Víc než manžel? - Když je třeba.
Než milující muž?
Pane, jsme nevinní,
ale ne v našich srdcích.
Za jediné její objetí bych dal všechno.
Čest.
Pravdu. Svou svatou víru. Bože,
zachraň mě přede mnou samým, zbav mě té lásky,
abych ji mohl hájit.
Guenevero.
Bojuji sám se sebou.
Bože!
Pane, slunce již ozařuje bojiště.
Královna nemá obhájce.
Žádám spravedlnost, na niž mám právo.
Budiž.
Dovolte mi hájit královnu!
Jestli žádný rytíř nechce bojovat, žádám spravedlnost.
Tedy nikdo z vás.
Pusťte mě.
Klekni, hochu.
Ve jménu Boha,
svatého Michala
a svatého Jiří
tě pasuji na rytíře.
Vstaň, sire.
- Parsifal. - Parsifale.
Lancelot!
Je mým úkolem, Parsifale, dokázat královninu nevinu.
Spoléhám na tvé milosrdenství, Lancelote.
Královna je nevinná!
Podívej se na své zákony.
Podívej se, co způsobily.
- Zachraň ho, Merline. - Nemá vůli žít.
Zachraň ho, ať to stojí cokoli.
Ať to stojí cokoli! Udělej to!
Budiž.
Merline.
- Bude žít? - Ano.
- Bude Guenevera? - Ano.
- Merline, budu mít syna? - Ano.
Žádné hádanky, nic než ano? To mě děsí.
Král by měl mít strach vždy,
z všudypřítomného nepřítele
v chodbách hradu,
na lesních pěšinách,
i v lesích nejspletitějších,
tady.
Vítej, vítej zpátky.
Zde je tvé místo, Lancelote.
Můj pane.
Podívejte se! Sir Lancelot se vrátil!
Už žádné loučení.
Chybí jim bitvy. A nám vlastně také.
Ztratili jsme svůj cíl, Artuši.
Není to pro ně snadné bez pravidel války a poslání.
Spojuje je jen tvůj příklad, Lancelote.
Která je největší rytířská ctnost?
Statečnost? Soucit? Věrnost?
Pokora?
Co myslíš, Merline?
Největší?
Ctnosti se mísí jako kovy na dobrý meč.
Žádné básničky. Odpověz zpříma. Která?
Dobře tedy.
Pravda. Ta to je.
Musí to být především pravda.
Ten, kdo lže, zabíjí kus světa.
To bys měl vědět.
Musím nabrat síly v lesích.
Copak Merlin nezhojil tvou ránu?
Je hluboká.
Budeš nám velmi chybět. Uzdrav se
a vrat' se.
Ještě máš dar vidění, Merline?
Jsou spolu?
Ano.
Varoval jsi mě, tehdy před lety.
Co teď mám udělat, zabít je?
Já už ti neporadím.
Mé dny jsou sečteny.
Bohové minulosti jsou navždy pryč.
Tohle je doba člověka.
Je to tvoje doba, Artuši.
Potřebuji tě VÍC než kdy dřív.
Ne.
Konečně nadešel okamžik,
kdy musíš vládnout sám.
A ty, starý příteli?
Uvidím tě ještě?
Ne.
Jsou i jiné světy.
A tento už není pro mě.
Tak to je.
Netopýří křídla. Hadí kůže.
Víc ses nenaučila, Morgano?
Jen míchat lektvary a škodit?
A kam dovedly svět tvé pletichy?
Na pokraj zkázy.
Jsem k smrti vyčerpaný.
Snažil jsem se lidi vést, nebo jsem jen pletichařil,
jak tomu říkáš, až příliš dlouho.
Přišel čas odejít.
Odpusť. Kam chceš jít?
Odkud jsem přišel.
Merline, vezmi mě s sebou.
Kouzlo stvoření, slíbil jsi, že mě ho naučíš.
A jsi připravená?
Jsi toho hodna?
Jsem.
Tak pojď za mnou.
Kde to jsme?
Zde jsme v útrobách Draka.
Zde se zrodila má moc.
Zde je všechno možné
a vše se stýká se svým protikladem.
Budoucnost?
A minulost.
Touha?
A lítost.
Poznání?
A zapomnění.
Láska?
Ach, ano.
Podívej.
Víc.
Ukaž mi víc.
Ukaž mi Draka.
Řekni mi tajné kouzlo stvoření.
L kdyby tě to mělo sežehnout
a oslepit?
Tedy mě sežehni.
Podívej se do očí Draka a zoufalství.
Zničím tě. Odsoudím tě k zapomnění.
Artuši...
Excalibur v páteři Draka!
Meč! Země!
Ano, Merline. Správně. Dej svět do pořádku.
Povolej Draka.
Oprav meč.
Vyslov kouzlo stvoření.
Pošetilče!
Myslel sis, že mě zničíš.
Ale zničil ses sám, kouzlem, které kdysi oklamalo mou matku.
Nejsi nic.
Nejsi bůh a nejsi člověk.
Najdu člověka a zplodím s ním boha.
Král bez meče!
Země bez krále!
Miluj mě.
- Guenevero. - Zapomeň a miluj mě.
Počala jsem syna, můj králi
a bratře.
Mohla bych tě ted' zabít, bratře.
Ale chci, abys žil a viděl, jak se náš syn stane králem.
Bože chraň nás před Morganou.
A chraň nás před jejím nečistým dítětem.
Je mrtev?
Ne, žije.
Rytíř.
Pomoz nám.
Prosím, pomoz nám.
Umíráme. Naše děti umírají.
Kde je král?
Prosíme, pomoz nám!
Musíme najít, co bylo ztraceno.
Grál.
Jedině Grál může navrátit dobu rozkvětu.
Prohledejte zem,
každé lesní zákoutí,
až do hloubi
vlastního srdce.
Jedině Grál nás může spasit.
Hledejte.
Pátrejte.
Ale kde máme hledat?
Náznaky,
znamení
vám ukážou cestu.
Král promluvil.
Vyjedu za tím posláním.
Najdeme Grál nebo zemřeme.
Našel jsi ho? Grál.
To jsem já, Parsifal.
Nikdy ho nenajdeme.
Gawain!
Hledáš to, co chce Artuš?
- To, čemu říkají Grál? - Ano.
Tak pojed' za mnou.
Také ho hledali, ale nebyli dost dobří.
Mordrede, můj milý, chytrý chlapče.
Překročil jsi velkou pustinu.
Hoříš Žízní.
Napij se.
Deset let a jeden den už hledáš.
Tak dlouho?
Pověz,
našel jsi, co hledáš?
Nenašel jsem nic než bolest a smrt.
Nevěřil jsem, že ještě uslyším smích,
až jsem potkal tohoto chlapce.
Slíbil mi Grál.
Je tady?
Hledals příliš dlouho.
Uvolni se.
Napij se a zůstaň u mě.
Borsi! Ty jsi tady!
Meliote! Ty také.
Vy žijete.
Žádný Grál není, oni už to vědí.
Slouží ted' mně.
Svět nabízí mnohá potěšení a mnohé poháry
a všechny budou tvoje. Pij.
Ne!
S tím nic nebude, matko.
Na strom s ním.
Ne!
Grál existuje!
Jaké je tajemství Grálu?
Komu slouží?
Artuši, měl jsem tajemství na dosah.
Zklamal jsem tě.
Kdy budu králem, matko?
Až přijde čas, pošlu tě za otcem.
Vezmeš si, co je tvé, a budeš králem.
Žádná dýka. Žádný meč.
Žádný ŠÍP-
Žádné kopí. Žádná čepel.
Žádná zbraň ukovaná člověkem
tě nezraní, dokud budeš mít na sobě toto brnění.
Chceš něco vzkázat drahému bratrovi, mému otci?
Ty jsi můj vzkaz.
Drž se zpátky, Mordrede.
Přišel jsem žádat, co je mé, otče.
Ukaž se mi.
Nemohu ti dát zemi,
jenom svou lásku.
To je jediné, co od tebe nechci.
Rytíři nesplnili své poslání.
Jsou mrtví.
Ty jsi také mrtvý.
Vrátím se a dobudu Kamelot silou.
Uwens!
Zřekni se krále a ušetřím tvůj život.
Nikdy!
Jak chceš.
Uryensi,
bál jsem se ti jít na pomoc.
Parsifale, nikdy nevzdávej Poslání.
Viděl jsem Grál, Uryensi.
Měl jsem ho na dosah.
Zklamal jsem.
Jsi poslední z nás. Zkus to znovu.
Nejsem hoden.
Musíš ty...
Poslouchej!
Jdi za hlasem.
Volají tě.
Všude kolem smrt!
Samá smrt!
Čeká na vás na všechny,
neboť ona nás stále provází v plahočení životem,
tou strastiplnou
a tragickou cestou údolím stínu smrti.
Pohleďte na udatného rytíře!
Slibovali mír a hojnost.
Ale co nám dali?
Hlad a mor.
- Lancelote, jsi to ty? - A smrt.
Pro jejich pýchu a hříšnost...
- To jsem já, Parsifal. - ...se Bůh odvrátil od světa.
Sami chtěli být bohy
a Kristus nás opustil.
Lancelote!
Zabijte ho! Zabijte ho!
Lancelote, nepomůžeš nám? Vrať se!
Artuš tě potřebuje!
Lancelote!
Nemohu se vzdát naděje, Lancelote.
Nemám nic než ji.
Jaké je tajemství Grálu?
Komu slouží?
Tobě, můj pane.
Kdo jsem?
Jsi můj pán a král.
Jsi Artuš.
Našel jsi tajemství,
které jsem ztratil?
Ano.
Ty a země jste jedno.
Ty a země jste jedno. Pij.
Ztrácím se.
Nemohu zemřít a nemohu žít.
Napij se z kalichu. Budeš znovuzrozen a celá země s tebou.
Parsifale,
nevěděl jsem, jak prázdná je má duše,
dokud jsi ji nenaplnil.
Artuši.
Povolej rytíře do boje. Ještě jednou doprovodí svého krále.
Příliš dlouho za mě žili jiní.
Lancelot nesl mou čest a Guenevera mou vinu.
Mordred ztělesnil mé hříchy.
Rytíři bojovali mé bitvy.
Teď, bratře,
budu králem.
Stráže!
Rytíři!
Panošü.
Připravte se do bitvy!
Guenevero,
přijmi mé odpuštění
a odpočiň svému srdci.
Příliš dlouho jsme trpěli.
Vždy jsem tě miloval a stále miluji.
Milovala jsem tě jako krále,
někdy i jako manžela,
ale nelze dlouho hledět do slunce.
Odpust” mi, ženo moje, jestli můžeš.
Nebyl jsem zrozen, abych žil jako člověk,
ale abych vytvořil vzpomínku pro budoucnost.
Náš kruh byl krátkým Začátkem,
světlou chvílí, která nebude zapomenuta.
A protože nebude zapomenuta,
ta světlá chvíle se možná vrátí.
Ted' ještě jednou vyrazím se svými rytíři
hájit to, co bylo,
a sen o tom, co by mohlo být.
Schovala jsem ho.
Celé ty roky jsem se neodvážil doufat, že je u tebe.
Často jsem si říkal,
že po tomto životě,
až budoucnosti už nebudu nic dlužit
a budu moci být jen člověkem,
se snad setkáme a ty ke mně přijdeš,
budeš mě chtít
a budeš vědět, že jsem tvůj muž.
To je můj sen.
Zbyl jsem jen já a můj syn.
Ostatní rytíři z vévodství se přidali k Mordredovi.
Co je to za kouř?
To je Mordredova armáda.
Potom se dnes utáboříme zde a zítra budeme bojovat.
Merline,
kéž bys stál po mém boku, příteli, a dodával mi odvahu.
Mordreda s Morganou žádná válečnická strategie neoklame.
Potřebuji tě dnes víc než kdy dřív.
Kde jsi, Merline?
Kéž bys mě mohl vidět,
jak naposledy pozvednu Excalibur.
Artuši.
Kdes byl celá ta léta?
- Je pravda, “ze Morganam? - Povídačky.
Přivolal jsi mě zpět. Tvá láska mě přivedla zpět.
Tam, kde teďjsi,
do země snů.
Ty jsi jen sen, Merline?
Pro někoho sen
a pro jiné noční můra.
Merline!
Kayi, probuď se, bratře.
- Měl jsem sen. - O Merlinovi?
Ano. Mluvil jsem s ním.
L mně se o něm zdálo.
Merlin žije.
Žije teď v našich snech.
Promlouvá k nám ze snů.
Říkal, že zítra budu udatně bojovat.
Vrátil jsem se, čarodějko.
Jsi krásná.
Ano.
Nádherná.
Spotřebovala jsi všechna kouzla, cos mi ukradla,
na své věčné mládí?
Zbyla ti nějaká kouzla
do bitvy s Merlinem?
Nemusíš se obávat starce, kterého jsi porazila
a který se jen přišel podívat, jak jsi ted' mocná.
Vidíš, Morgano, udělala jsi ze mě pouhý sen,
pouhý stín.
Stín.
Jistě jsi silnější, než jsem kdy byl já.
Jednou jsem vyvolal Dračí dech,
aby mohl Uther spát s tvou matkou a zplodit krále.
Skoro mě to zničilo.
Ale ty bys to určitě hravě zvládla, nebo ne?
Nevidím tu mlhu.
Také Ztrácíš Sílu?
To kouzlo.
Správně.
Použij to kouzlo.
Nebo jsi zapomněla kouzlo stvoření?
Použij ho.
Ano, použij ho.
Správně.
Tak.
Jsi Skvělá.
Lepší než jsem kdy byl já.
Opatrně.
Může zničit tvou krásu.
Zvedá se mlha.
Mlha?
To není možné.
Matka takové věci cítí. Říkala, že mlha nebude.
V mlze budeme v nevýhodě.
Merline?
Kde jsi?
Matko?
Drahý, sladký hochu.
- Kde jsou? - Poslouchej.
V mlze nepoznají, jak je nás málo.
Uděláme to jako kdysi.
Pobídněte koně.
Útočí zezadu!
- Otočte se! - Podívejte se dozadu!
Psi, pohněte se!
- Kayi! Parsifale! - Artuši!
- Je jich příliš mnoho! - Nezadržíme je!
Lancelote, jsi to ty?
- Je to pravda? - Je.
Lancelot je s námi.
Vrátil se, je s námi.
Můj Bože!
Artuši!
Artuši...
Odpusť.
Lancelote.
Zemřít jako rytíř Kulatého stolu, to je pro mě spása.
Rytířem jsi a víc než to.
Jsi největší z rytířů,
ztělesňuješ to, co je nejlepší v člověku.
Ta stará rána, můj králi.
Nikdy se nezahojila.
Guenevera...
Je znovu královnou?
Je, Lancelote.
Mlha se zvedá.
Ne, Parsifale.
Pojď, otče.
Ať se konečně obejmeme.
Parsifale,
vezmi Excalibur.
Najdi klidnou
vodní hladinu,
hod' do ní meč.
Ne.
Poslechni mě, Parsifale.
Udělej to a vrat' se.
Když jsi ho hodil do vody,
co jsi viděl?
Nic jsem neviděl,
jen vítr nad hladinou.
Můj králi, nemohl jsem to udělat.
Excalibur nesmí být ztracen.
- Jiní muži... - Udělej, co jsem řekl.
Jednoho dne přijde král
a meč se znovu vynoří.
Artuši!
[CZECH]